![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEj8ORAsr0HJ9-Ep3XiHr4U0A_5LoF5x_Wkc3Eu6QF_xZDhtsCDTfoCTW2Qmf2-vZn72uNO628HldCVcx3ddeBSd_9AiSOwoL5J4NgSUsL8cval_pdBooS9svh6c_MePnhR3zrr71PuMhFpX/s320/funny+santa.jpg)
Sobiv tervitus sobivas vormis valige siit.
Ja vältige ebakvaliteetset joovet!
Huhh. Keegi ei jaksa õhtu otsa järjest süldilaua taga istuda, nii et kasutan pausi väikseks kokkuvõtteks. Ausalt – siin ei ole eriti midagi naljakat ega üldhuvitavat, lihtsalt märkmed iseendale.
Tervis
Miinus 10 kilo. Vähevõitu, aga nüüd on mul nõks käes.
Eelmisega on otseselt seotud umbes 600 kilti rattaga. Mis on ka vähevõitu, kuid kui arvestada, et alustasin nullist ja läbisõit kogunes vähem kui kolme kuuga, siis, nagu ütleb Villu: “Pole paha!”
Majanduskriisist oli niipalju kasu, et spordivarustus läks kõvasti odavamaks, paar järgmist aastat ei tohiks sellega nüüd muret olla.
Gripisüst, tundub, et töötas – tõsiselt haige polnud rohkem kui paar korda.
Kahju, et kohustuslik tervisekontroll sel aastal vahele jäi – oleksin tööandjalt uued prillid küsinud :) Hiirekäsi õnneks veel tunda ei anna, küll aga kael – pisikesed läpakad ja ersatslaiekraan on saadanast.
Töö
Üsna sarnane eelmisega. Tervitused Andresele seal pilvepiiril…
Suurim töövõit – andmebaasi konvertimine latin1-st UTF-8-sse. Rohkem ei taha :s
Suurim prohmakas – üks foorum, millele jäi modereering peale panemata. Tulemus – 15 000 ühikut poolkäsitsi kustutet spämmi. Jah, Offf, see oli seesama S-tähega CMS. Ei, masskustutust ta rajakas ei luba, pidin otse baasi kallale minema. Jah, baasistruktuur on seal samasugune porno kui adminniots, ma parem ei hakkagi mõtlema, mis seal lisaks spämmile veel ära võis kustuda :(
Kaunid kunstid
Parim raamat – loomulikult minu oma :) Tööd ta väga rängalt ei nõudnud, kuid vaeva seda enam – keeruliste tõdede lihtsakskirjutamine on 1 ropp ja tänamatu töö.
Raamatupettumus – “French ja Koulu Tarbatus”. Mitte et raamat ise oleks halb – lihtsalt esimese osaga oli latt nii kõrgele aetud, et oodanuks enamat kui naljakas, kuid siiski suht sisutühi jant. Loodetavasti järgmine tuleb tal parem :)
Kontsert – Carmina Burana. Oi mulle meeldib kui ladina keeles lauldakse :)
Plaat – Raua needmine. Tellisin otse bändi käest, juures oli ka DVD kontsertsalvestusega ning bändiliikmete pildid lumises metsas tõukekelguga. Nii nunnu :)
Muusikaline vaheldus – Aafrika :) Näiteks niisugune:
Film – otse loomulikult Mamma Mia!
Poliitika
Teeme nii, et vähemalt täna õhtul siin ei ropenda :)
Sõbrad
On jätkuvalt toredad ;)
Sellel positiivsel noodil võikski käesoleva lõpetada.
Et on kingituste jagamise aeg, ei saa ma neist ilma jätta ka oma lemmikuid blogimaailmas. Readeri nimekiri on pikk, nii et ärge solvuge, kui keegi siit praegu välja jääb. Reaalilma tuttavatega on mõistagi veel eraldi jutt.
Muide, niikaua kuni siin kingijagamine käib, võite temaatilise musa mängima panna:
Larko fenomen käib mul ausalt öeldes üle mõistuse (võimetest ma ei räägigi). Nii väljapaistvat tegelast millegi muu kui virtuaalõllega meeles pidada oleks muidugi sulaselge nöökimine. Mõtlesin küll, et lasen mõned rekkatäied kohale ka saata, aga mine tea, mis toomise käigus juhtuda võib. Nii et las maestro parem ise valib. Ega tal kaugele niikuinii viia ei ole.
Offf vajab kindlasti üht toredat teenust, mis põhitegevust maha magada ei lase.
Krokule tahaksin meelde tuletada, kust me kõik tuleme ja mis meid motiveerib. Ja et elus on nii palju ilusat: loodus, loomad, taimed…
Absulutely Fabulous ärgu muretsegu – otse loomulikult moodustavad hobused, alkohol ja sõiduvahendid täiesti nauditava kompositsiooni. Loomaarmastajale meeldib kindlasti temaatiline pildikogu.
Piirsalule kui Moskva mehele kulub ära üks tarvilik kaart, mille järgi saab sõita ühte pealtnäha täiesti tavalisse kaminapoodi. Aga kui klikkida sellesama kaminapoe ikoonil, hakkab igasuguseid asju juhtuma :)
Ekstaole on end alati eksponeerinud tubli koduperenaisena, seega kipuks automaat soovitama galeriid imekaunitest lauakatetest. Või siis lihtsat kalkulaatorit, mis talle puust ja punaselt selgeks teeb, kui palju ta mitte ainult Eesti blogijate silmis väärt on. Ah, mis, tegelt ma tean küll, millest ta unistab :)
Kaja oskab kindlasti hinnata väsimatut abilist, kes kodu korras hoiab ja kassi kantseldab.
Mida kinkida Materialistile, kel niigi kõik olemas või vähemalt hiirekliki kaugusel? Eks ikka selle korteri võti, kus raha vedeleb :) Õnn teatavasti pole mitte rahas, vaid selle koguses.
Oma lemmikule Kirjatsurale kingin ühe oma teise lemmiku, et ta kuubikuhuumorit ikka täiel rinnal nautida saaks.
Leheneeger, sulle ma kingin ÄP-lt pätsatud fotogalerii meie ühise lemmiku kaunist kodust :)
Tarmo, ma kardan, et ma pole ainus, kes sulle seda lugu saadab, aga küllap sind kusagil mujal ka meeles peetakse :)
Rambu kui kõva majandusmees armastab kindlasti igasuguseid graafikuid.
Rahva Oma Kaitse vähenõudlikud mehed lepivad vast ühe tagasihoidliku jõulunapsi ja kena jõulupraega:
Mis tuletab mulle meelde, et võluvale Punapeale meeldivad seevastu tugevad ja enesekindlad, ent samas romantilised mehed.
Erik Puurat Keskkonnaabist rõõmustab kindlasti veel üks roheline tehnoloogia.
Pärast seda, kui WTF pillid kotti pani ning I&I lõplikult ära pöörasid, jäi Eesti blogimaastik kuidagi… kuivaks. Kuni tuli McSylt, kes võimsa tungrauana uumoritaseme uutesse kõrgustesse tõstis ning elava klassiku tiitlist võimsa buldogihaardega kinni ampsas. Ei ole vist liialdus öelda, et selle mehe mõnekuine produktsioon teeb nii kvaliteedi kui kvantiteedi poolest mäekõrguselt ära võimsale koguteosele “Saksa algupärane huumor” (Lepizig 1998, 24 lk, kõva köide). Ent tõeline meister leiab kindlasti ka amatööridelt midagi õppimisväärset.
Neid, kes vitsa peaksid saama, ma parem siia kirja ei pane, samuti mitte neid sõpru, kes eelistavad jääda anonüümseks või kellega saab kinke-tervitusi vahetada ka reaalelus.
Kaunist jõuluaega ning ärge endale ülepuhkamise ja vedelikupuudusega liiga tehke!
Kui teiste kategooriate puhul oli nominente mitu, siis Sõber Ida saaja kandidaate oligi ainult üks.Ei, liiga tagasihoidlikud olete te seal Jõgevamaal! Nii kõva mees kui Aivar Kokk väärib vähemalt ratsamonumenti Laiuse mäe otsas! Ammu oleks aeg juba!
“See ei tähenda, et meil sõpru vähe oleks, vaid seda, et maavanema teened raamatukogude ees tunnistati nii ülekaalukateks: ta on aidanud tõsta raamatukogutöötajate eneseväärikust, raamatukogusid mitmel viisil aidanud ning kinkinud meile ka enda kirjastatud raamatuid,” ütles Siiri Õunap.
Eilegi jagas maavanem raamatukogudele vastilmunud “Kalevipoja kodupaiga aabitsaid” ning tunnustas paljusid raamatukogutöötajaid maavalitsuse aukirjaga.
Kiire kontrolli sõprade kaudu - neil Elioni võrgus töötab kui kulda (üks küll märkis, et vilgub mis hirmus). Kommentaarid, nagu öeldakse, on liigsed :)Service Temporarily Unavailable
The server is temporarily unable to service your request due to maintenance downtime or capacity problems. Please try again later.
Additionally, a 404 Not Found error was encountered while trying to use an ErrorDocument to handle the request.
Ahistav, onju?1. Toitu ei tohi turule viia, kui see ei ole ohutu.
2. Ohutuks ei saa pidada toitu, mis on
a) tervisele kahjulik;
b) inimtoiduks kõlbmatu.
Toidualaste õigusnormide ettevalmistamise, hindamise ja läbivaatamise ajal toimub avatud ja läbipaistev avalik arutelu kas otse või esindusorganite kaudu, välja arvatud juhul, kui see ei ole võimalik küsimuse kiireloomulisuse tõttu.
1. Toidualaste õigusnormide eesmärk on saavutada üks või mitu üldist eesmärki, mis on seotud inimeste elu ja tervise kõrge tasemega, ning tarbijate huvide kaitse, kaasa arvatud õiglane toidukaubandus, võttes vajaduse korral arvesse loomade tervise ja heaolu, taimetervise ning keskkonna kaitset.Mis see turukaubanduse ahistamine muud on kui tarbija huvide jalge alla tallamine ja õiglase toidukaubanduse ärasolkimine?
Riigiasutus teeb oma valdkonnas koostööd jätkuvalt kõigiga sh ka erasektoriga. Erasektori kaasamisel peame tagama kõikide huvitatud isikute võrdse kohtlemise, eriti mis puudutab meie põhimäärusest tulenevat tegevust. Koostöö ulatus ja vorm sõltub projektidest ning kujunenud olukorrast, kus muuhulgas peame arvestama ka meie rolli struktuuritoetuse rakendusüksusena. Analüüsime omalt poolt kõiki kaasamise võimalusi ja positiivse otsuse korral informeerime kindlasti kõiki huvitatud osapooli.
Mille me saame, kui sulgeme Vabaduse väljaku ja Kaarli puiestee tavaliiklusele ning lubame sinna sõitma ainult ühistranspordi? Loomulikult ummiku, mis koosneb bussidest ja trollidest ning ulatub Tõnismäelt Pärnu maanteeni.
Pilt siis tänasest hommikust. Ah jaa, taksod on ju ka ühistranspordivahendid :S
Oma panuse tänastesse ummikutesse andsid mõistagi ka hullud päevad. Tuli seal käia minulgi, õnneks ostma midagi ei pidanud :) Hullunult turvavõresid mahajooksvaid rahvamasse kahjuks küll ei näinud, kuid veid hämmeldusin ikka. Sellest, et kodukaunistamisnänni ja naisteriiete osakonnad naisi paksult täis olid, saan ma loogiliselt võttes aru. Aga et isegi meesteriiete osakond kubises hasartselt riidekraami sortivatest tädidest...
Ämblik on juba igatahes laualambi ja läpaka ekraani vahele võrgu kudunud:
Aga hästi pisike ja nunnu ämblik on :)
Nagu ütles mu autoässast sõber: "Nojah, ega seal tavaliselt pole kunagi midagi erilist" :) Aga noh, lapsel oli vähemalt lõbu laialt.
Ei saa öelda, et poolsada aastat vanadel Ameerika autodel puuduks oma võlu.
Küll ei kujuta ette, kuidas seokesega meie kitsastel parimisplatsidel manööverdada oleks, ent vaadake kasvõi neid tagatulesid :)
Või siis seda salaviinavedajate ametiautot.
Surmaatraktsioon: kaks pahaaimamatut külastajat meelitati punasesse fiatti, siis keerati see kaks korda üle pea ja lõpuks pidid õnnetud lõbusõitjad sest tranduseltist veel pea alaspidi välja pugema.
Üks tõmbenumbreid, vähemalt lapse jaoks - matkabussid. Eriti kui nende esiots seesugune välja näeb.
Ja sama buss seestpoolt.
Mürakombain nimega Viper.
Ja veel ullem lärmitootja - forsitud Fiati mootoriga sigull.
Mul on pemmil uued kummid... Need konkreetsed olid küll saundituunijate Audi omad. Ei istund mulle see saundivärk, kõrvatroppe polnud ka kaasas, seega sai sealt kiiresti uttu tõmmatud.
Ülalviidatud põhjusel jäid lähemalt silmitsemata ka saundituunijate kõrval eksponeeritud vanad villised.
Ja GAZ AA
Ja Ford-A
Seeriast "Aga ma olen ju nendega sõitnud!" Ja tõesti, olin küll üsna pisike, aga vana Ikarusega sõitu mäletan küll.
Pobeda oli vanaonu Jaanil Viljandist, nii et sellega olen ma ka sõitnud.
Huhh, kui ma mäletaks, mis selle asjanduse nimi oli. Laps kindlasti teab une pealt :)
Selle ma tundsin küll ära. Ehkki sõitnud ma sellega ei ole.
Juhtimisseadmeid piiludes oleks sihukesega sõitmine ka suht veider kogemus ilmselt.
Laps teadis kinnitada, et see olevatki Eesti bätmobiil.
Kuid mis mann sellega sõidab, seda ma küll ei tea.
Lõpuks valisime ka endale uuema ja suurema mudeli välja. Jah, kole on küll, aga see-eest on sees palju ruumi ja rooli taga on kah mugav olla. Tegelt me vist ikka seda ei võta, aga kohapealsetest oli see vast ainus, millel pilk selle mõttega piudama jäi.
No loomulikult tuli ära käia.
Nagu alati, oli palu rahvast. Nagu ikka, müüdi iga nuka peal sinki ja suitsuvorsti. Nagu tavaliselt, kadus keskpäeva paiku kõikide mobiilioperaatorite levi. Läti rahvatantsijad ning wokitud friikartulid olid muidugi kohustuslikud. Ning järjekorrad pangabussi, laste hüppekummide ja punsli eli juures.
Midagi oli veidi teistmoodi ka kui tavaliselt. Ei, kodumaiseid puu- ja juurvilju oli ikka sama napilt kui tavaliselt. Seevastu pakuti tunduvalt rohkem kassipoegi kui mullu :) Ja silma hakkas ka ohtralt Peipsiveere venelasi, küll ilma kurkide, kuid see-eest vähese kala ja ohtrate sibulatega. Ostsin isegi ühe papi käest talvise sibulavaru mispeale ta mulle ehtvene südamlikkusega terveks talveks head tervist soovis.
Miskipärast polnud vähimatki isu rahvamassi sees pilte klõpsutada. Aga sihukesed mudelid jõekaldal jäid silma küll.
Ja väljanäitusel eksponeeritud hiidpäevalill.
Ja hiidpäevalille fotografeerida üritav Raivo Tasso Maalehest.
Meie selleaastane saak: korv pliidipuude jaoks, sibulad, viit sorti ökojahu, kukeseened, kohalikku päritolu ploomid ja õunad, kaks mütsi ja üks dekoratiivkõrvits. Suitsutatud liha õnnestus see aasta vältida.